Exultation, det her er Mag.
Griff her. Værsgo, Mag.
Nordøst for Spring og Fifth.
Det grønne rum er åbent, men der er uventede gæster.
Modtaget. Nogle udøvere?
Nej. Kun slagtere og stumme.
Men det er ret svært. Kom så ubemærket som muligt.
Forstået. Slå teknikken fra.
Slå teknikken fra.
Hvor langt er der til det nye hul?
- Hvor er Laura? - Slagter.
- Er hun blevet dræbt? - Hun blev indpræget.
Hun var lige ved at bide Iris, før vi opdagede det.
Jeg dræbte hende. Hun har fred nu.
Hvad er der i vejen med dit ansigt?
- Det er mit ansigt. Lad det være. - Har du grædt?
Koncentrer jer, folkens. Vi skal under jorden.
Vi skal ud af byen.
Vi ville ikke engang nå 5 kilometer.
Så vi skal bare bo i en kloak?
Vi skal ud i ørkenen. Ingen teknologi og indprægning.
Med mindre Kina udsender endnu et fællessignal.
Vi har besluttet os. Vi skal under jorden, så dybt som muligt.
- Hvordan ser gaden ud? - Medgørlig.
Men jeg skal bruge en til at distrahere. Der er mange mennesker.
Vi trækker lod. Mit er kortest.
Øv, sig til Trudy, jeg elskede hende mest.
Zone distraherer.
Mag, du fører an. Lynn er moderen.
Alle klar?
Kom så.
Jeg er sindssyg, og ingen af jer bliver skånet.
Zone, nu er det nu.
Barnet er en ting, men at trækkes med den stumme...
Ungen vil ikke forlade hans side endnu.
Vi skal på intet tidspunkt tæt på de vanskabninger.
Vi omgås kun Ægte. Hvad de andre angår, så dræb dem.
Vil du fortælle den lille pige, vi pløkker hendes far?
- Selvfølgelig. Hallo, unge, gæt engang... - Stop så!
Hør...
Vi lader hende vænne sig til os i nogle dage,
og så nakker vi den gamle mand.
Fint!
Her lugter hjemligt.
Prøv at se det her.
Hvem sagde: "Jo dybere, jo bedre?"
- Slagterne kommer. - Hvis de lugter os, kommer de herned.
Skjul vores spor med snubletråd.
Så ved vi i det mindste, hvis de kommer.
Den var godt nok lang.
Det må være en undergrunds-servicetunnel.
Der er noget andet.
Så er vi tilsyneladende ikke i en kloak.
Nogle ideer?
Det ligner et wellness-center.
Otte etager under jorden?
- Der er luft. - Ja.
Luft til hvem?
Der er noget elektricitet sat til.
Her er helt tomt.
Det skal vi være sikre på. Lad os dele os op.
Lynn og jeg tjekker perimeteren. Ser efter en generator.
Og hallo, der er ikke noget signal, der kan trænge igennem hernede.
Intet kloakvand.
Så er vi trådt ind i paradis.
Hold øjnene åbne og våbenene parat.
Paradis blev ikke bygget til at forvilde sig hen til.
Den fyr elsker virkelig sin egen stemme.
Vi elsker alle lyden af vores egne stemmer.
Det er derfor, vi er her.
For at bevare vores egne stemmer.
Hvordan kan nogen tage dem, når der intet signal er hernede?
Hvad er det? Et slags legerum?
Det må have været en børnehave.
Hvor børnene har leget under alles opsyn.
Meget teknologi af et legerum at være.
Så du, hvem der indprægede Laura?
Måske gik hun for tæt på en signalsender.
- Sagde hun noget? - Ja.
Hun læste sin sidste vilje og testamente, og så fremsagde hun Gettysburg Address.
Hun gik, og hun var hvid. Jeg dræbte hende og fortsatte.
Vær ikke så kvindelig.
- Jeg ville bare ønske... - At du kunne have sagt farvel?
Jeg ville ønske, det havde været dig.
Wow, de har fået generatoren til at virke.
Zone.
Herovre.
Vi har fundet nogle afbrydere. Det var lettere, end jeg troede.
Hvad er det?
Det ser bekendt ud.
Ja. Bedstefar plejede at sidde på en af de her og se Dodgers spille.
Nej. Hun har ret. Var det i nyhederne.
Ikke det her sted.
Jeg føler mig mere og mere sikker på, at vi burde være taget ud i ørkenen.
- Teknologi! - Rolig. Der er intet signal hernede.
- Intet signal. Hvad med modem? - Nej.
Jeg så nogle lysledere, der var skåret over af strømboksen.
Jeg tror stedet her er afskåret fra omverdenen.
Jeg venter bare herovre.
- Det her er til imprægnering. - Pokkers.
Nej. Det er anderledes.
Man kan kontrollere alt.
Helt enkel kontaktflade, mindebatterier.
Hvilke slags minder?
Det kan vi kun finde ud af på en måde.
- Er du vanvittig? - Vi har hørt rygter om en kur, ikke?
Ja, rygter.
Måske leder det her os videre til noget.
Lad os fyre nogle minder i hr. Miller.
Vi stiller ham nogle spørgsmål.
Et minde i hr. Miller ville ikke være svært at få øje på.
Protest. Fuldstændig latterlig ide.
Aldrig teknologi, vel? Det er vores motto.
Hvor længe kan vi bare flygte? Stedet er her af en årsag.
Og det er tomt af en grund.
- Jeg er med. - Også mig.
Jeg er nedenunder.
Der er så meget information her. Og der er hele personligheder.
Men der er den.
En fil med en liste af minder.
Hvad giver du ham?
Ingen personlighed.
Jeg giver ham bare et enkelt minde.
Og så tager vi den derfra.
Faldt jeg i søvn?
Ja.
Hr. Miller, kan du huske noget?
Ja. Jeg talte med nogen.
En mand.
Hvem?
Det er jeg ikke sikker på.
Kan du huske, hvad han sagde?
- Det virker ret indlysende for mig. - Gør det?
Hvad end, jeg ønsker, ikke?
- Inden for rimelighedens grænser, ja. - Det virker ikke muligt.
Ville du være her, hvis det gjorde?
Jeg ønsker vel bare, at der er en, som lader som om, de er forelsket i mig.
Så har du trukket nitten.
Forlover du dig med et Aktiv, vil han eller hun...
Hun.
Så vil hun se dig og romantisk
og kemisk blive totalt og uforventet forelsket i dig.
Du er en mand, der kan få, alt, hvad han ønsker.
Det her handler ikke kun om, hvad du ønsker.
Det handler om, hvad du behøver.
Et Aktiv dømmer ikke, foregiver ikke noget.
Det vil være det reneste, mest oprigtige menneskelige møde i dit og hendes liv.
Det er en skat, jeg garanterer dig for, du aldrig,
aldrig glemmer.
Et bordel.
Siger du til mig, at den teknologi,
der ødelagde store dele af menneskeheden,
oprindeligt blev skabt til at skabe mere troværdige ludere?
De kaldte dem Aktiver. Jeg tror, de blev brugt til alt muligt.
Ja, til millionærer.
Penge. Det er hovedingrediensen i sindssygdom.
Iris, skat, skal du tisse?
Nej.
Jeg så, hvor toiletterne er. Jeg følger hende.
Kom så. Vi skal nødigt gå glip af hr. Millers komedietime.
- Vent, hvis du finder noget mad... - Spis det.
Tag. 45'eren med dig.
Hvad bliver det næste?
Vi spoler nok lidt frem.
- Er minderne lagret i en orden? - En form for orden.
Den, der har ordnet det her, har været uortodoks for at sige det mildt.
Er det, som du havde forestillet dig, hr. Brink?
Det er faktisk mere mærkeligt.
Hvilket måske er første gang.
Det her er tydeligvis programmeringscenteret.
Jeg elsker den måde, du ikke har gjort noget ud af det her sted.
Hvis jeg skal være her, får jeg brug for nogle pyntepuder og et køleskab...
Skal vi bestille en plakat med en kat på? Måske en, der hænger ned fra et træ?
- Jeg elsker ham allerede. - Det er ikke et drengeværelse.
Hr. Dominic er leder af sikkerheden.
Jeg sikrer, huset fungerer planmæssigt.
Ingen ustabile elementer.
Skaffer du mig så køleskabet, eller skal jeg tale med en højerestående?
Måske har du lyst til at se imprægneringsprocessen?
Man bygger det derude, det kommer ud herinde.
Vi har adgang til over hundrede hjernetyper.
Hver scanner, Rossum laver, sender et komplet 3D kort til hovedcomputeren.
- Om tre år har vi flere millioner. - Det er smukt.
Jeg får også brug for en trampolin.
Vi sender mindst 10 Aktiver ud om dagen.
Det tager to timer at uploade en imprægnering,
- så jeg kan ikke se, du har... - To timer? Hvad?
Memorerer de deres personligheder?
To timer er den nuværende rekord.
Tror du, du kan slå den?
Også i den grad, ja.
For det første skal de analoge kabler ud.
I uploader den personlige historie kronologisk, ikke?
Uendeligt. Informationen hober sig op.
For at bevare hukommelsesstrukturens integritet.
Nej. Det behøver man ikke.
De kan opleve det teleologisk,
og den imprægnerede hukommelse kan redde det ud for dig.
Give ham det hele på en gang?
Gå på ham fra alle sider. Det er en basal mikropuls.
Ind og ud. Fem minutter, max.
Hvis deres hjerner bliver til gele?
Med den indlysende undtagelse af din hjerne,
så er den menneskelige hjerne et meget kraftfuldt organ.
At undervurdere den er som regel den sidste fejl, enhver kultur begår.
Byer brænder ikke, fordi alle er blevet klogere.
De brænder, fordi nogen har mistet kontrollen.
Undskyld, hvorfra kommer denne klovn?
Takkede Idi Amin nej til jobbet?
Hr. Dominic er mine øjne og ører.
Må jeg være din næse og hals?
Hvad sikkerhed angår, er mit samtykke en formalitet,
inklusive afskedigelsen af ustabile medarbejdere.
- Hr. Dominic? - Frue.
Find et køleskab til denne mand.
Hvad er et bordel?
Jeg forklarer det, når du er blevet ældre.
Så jeg dum ud?
Det gjorde du også.
Varmt vand.
Det var sørens.
Søde, toilettet er lige rundt om hjørnet.
Du gør bare, hvad du skal. Jeg tager et hurtigt bad.
Jeg vil ikke gøre det alene.
Jeg har ikke været i bad i år.
Bare rolig. Jeg er lige her, ikke?
- Okay. - Okay.
Hej, Echo.
Lyder en behandling som en god plan?
- Ja. - Godt.
Læn dig tilbage, tak.
Den her pige bliver frisk, som kom hun fra en ny ladning
sendt fra en lille by ved navn Dolinsk.
Ingen evner. Ingen engelsk.
- Ved du, hvad du laver? - Hvordan trænger man bedst ind i flokken,
som ulv i fåreklæder eller som får?
Jeg har ikke bekæmpet den russiske mafia for nylig, så jeg ved det ikke.
Når de begynder at stole på hende, kan vi give hende evnerne.
Tak.
Det føltes godt.
Må jeg komme tilbage.
Jeg ved ikke, hvad du snakker om.
Vi ses snart.
Hvordan har du det?
Ikke just så god som ny. Du må se at arbejde lidt hurtigere.
Jeg ved ikke, om jeg kan holde til meget mere.
Hæng på.
Kan den russiske pige?
Bare rolig, Paul.
Den lille russiske pige med de store, amerikanske drømme er stadig intakt.
Men hvad mig angår, er hovedpinen blevet værre.
Mag!
Nu, af sted.
Utroligt. Lynn!
Hun døde i det mindste som sig selv.
Vi befæster os i legeværelset.
Vi sætter snubletråd op. Der er udsyn deroppe.
Ja. Så hele verden, kan se os.
Fint udstillingsvindue til vores potentielle lig.
Svaret er deroppe.
De store, uhyggelige teknologiplader er deroppe.
Der er intet svar, Mag. Kun historie.
Det lader til, det her er stedet, hvor teknikken opstod.
Måske kan man stoppe det på en måde.
Siden vi blev enige om at holde hende hos os,
er det på tide at modermærke hende.
- Enig. - Enig.
Godt. Bare rolig, søde.
Alle skal blive voksne på et tidspunkt.
Jeg er ikke klar til det her.
Hvor tager du hen?
Jeg ved det ikke endnu. Det må jeg finde ud af på vejen.
Et sted, de ikke kan lokalisere mig.
- Hvor er det? - Det ved jeg ikke.
Om jeg vidste det, sagde jeg det ikke.
Echo er allerede i fare. Det skal du ikke også være.
Det er en underdrivelse at sige, de har måder, der kan få dig til at tale.
Måske fortsætter jeg bare med at være på farten. Det skal nok gå.
Hospital er ikke en mulighed, hvis du får brug for det.
Her. Nogle ekstra bandager, hvis du skal binde det ind igen.
Jeg læges fint, Claire.
De er til at bekæmpe infektionen. Feber er første tegn...
Claire.
Jeg skal nok klare mig.
Jeg ville ønske, vi havde mere tid.
Også mig.
Jeg kommer tilbage efter dig. Forstår du?
Jeg kommer tilbage.
Vi kalder det et modermærke.
Kun sådan kan man se, om en person er den, de udgiver sig for.
- Hvis du... - Iris Miller.
Hvis du begynder at opføre dig mærkeligt, kan vi spørge dig om dit fulde navn
og vide, du har det fint.
De Ægte har kendt til det i noget tid,
så hvis vi møder nye Ægte, kan vi tjekke for at verificere.
Og det gør dig til en af os.
Jeg vil være ligesom Zone.
Hvorfor i alverden?
Fordi han er sjov og led.
I behøver ikke at tatovere min far.
Han ved ikke, hvem han er længere.
Hvordan har hun det?
Tatoveringen er det mindst smertefulde, den pige nogensinde har gået igennem.
Vi skal have rigtig mad.
Jeg vil prøve at tænke over det.
Det her sted har ellers rindende vand.
Og elektricitet og varme og intet signal.
Griff, hvis vi befæster os og finder det, der er her nede sammen med os,
sprænger det i luften, så kunne vi etablere os her.
- Griff? - Jeg tror, det har fundet os.
Jeg har fundet jeres ven.
- Rør dig og du dør. - Du er omringet.
Jeg skyder dig meget hårdt.
Hvem er du?
- Jeg hedder Whiskey. - Hvad er dit efternavn.
- Det ved jeg ikke. - Hun er stum.
En stum, der slog Lynn i hovedet.
Hvor blev du født?
Det ved jeg ikke.
Lad os sprænge den her tæve tilbage til Bush-æraen.
- Dræbte du vores ven? - Jeg fandt hende.
Hun sov.
- Du ville ikke engang vide... - Vent lidt.
Vent. Hvordan er du kommet herned?
Jeg har altid været her.
- Jeg skyder hende. - Ro på, Zone.
Hvornår er vi begyndt at overveje det her?
Leder I efter Helle?
- Hvad? - Hvad ved du om Helle?
Det er en myte.
Hun er tom.
Vores viden kan ændres. Du dør, som du blev født.
Hjertet i takt med hjernen.
Hun er tom.
Jeg kender vejen til Helle.
Gør du?
Jeg kan vise vej.
Der må være en hemmelig tunnel eller sådan noget.
- Hvor mange Ægte mon der er? - Her.
Her? Det her?
Mag, tag den tunge ting.
Det her er vejen til Helle.
Det må være din spøg.
Vent!
Stolen. Fortæller minderne, hvordan vi kommer derhen?
Så er vi på rette spor.
Fordi nikkedukken siger det?
Jeg har sagt, der var svar.
- Hun har ret. Vi fortsætter. - Er du indræget?
Pigen her dræbte sikkert Lynn.
Vi burde dræbe hende, ikke tage imod råd.
I stedet for at finde mad,
vil I hellere hænge ud med de stumme og lege med teknik.
- Mad? - Jeg tror, vi er tæt på.
Der var en pige, Echo.
Hun lod til at kunne modstå indprægninger.
Jeg ved, hvor der er mad.
- Hvor? - Hvor?
Hvis du peger mod stolen, dræber jeg dig.
I køkkenet.
Undskyld, jeg kaldte dig herned.
Jeg er allergisk over for skaldyr, så det her er bare lækkert.
Topher, jeg leder efter hr. Ambrose.
Kan du ikke genkende mig?
Selvfølgelig ikke. Jeg genkender end ikke mig selv.
Hr. Ambrose. Hvad foregår der?
- Jeg er kommet hertil... - Hvordan?
Overleveret på en harddisk.
Jeg er her for at informere dig om, at dette er
en service, vi nu udbyder.
- Undskyld. Jeg... - Opgraderinger.
Hos Rossum tilbyder vi nu udvalgte klienter totale anatomiopgraderinger.
I giver vores Aktiver væk.
Nej, vi giver dem ikke væk. Vi opkræver mindst et milliardbeløb for det.
Det er forkert. Det kan I ikke gøre.
I de næste par måneder vil du opdage, at vi kan, hvad vi vil.
Hvad med lovene?
Vi har altid befundet os over lovene, Adelle.
Men nu skriver vi dem også om.
Det her vil være lovligt inden for et år.
Alle som betyder noget er enten en klient eller en af os.
Jeg talte om menneskelovene.
Evolutionslove, Adelle.
Forestil dig, hvad en mand kan opnå, hvis han ikke frygter noget og lever evigt.
Det var ikke vores plan.
Det var ikke din plan, Adelle.
Du må ikke få den krop, hr. Ambrose.
Den tilhører en anden sjæl,
og jeg sælger under ingen omstændigheder de mennesker.
Lyt godt efter.
Det er tid til at vælge, Adelle, hr. Brink.
Hvad enten du vil være en, der lever videre på
den uendelige, historiske episke ark
eller et hurtigt kasseret, nedbrudt blodkar, der gøder jorden.
I har begge fortjent en plads på arken. Hr. Brink har næsten bygget den.
Så du kan tage den her krop, hvis du vil. Jeg kæmper ikke imod.
Lige nu er jeg i 10 andre kroppe
og fører denne samtale i 10 andre huse.
Hvis du kræver denne krop, så ved vi det, og så har du truffet et valg.
Et afgørende valg.
Så,
hvad siger du?
Det her er sygt.
Jeg troede at viden om, hvordan det foregik,
ville få det til at fremstå mindre slemt.
Gør det ondt? Det ser ud til at gøre ondt.
Han husker ikke, det gør ondt, når det er overstået.
Kan den maskine tage mennesker ud af mennesker
og sætte dem ind i andre mennesker?
Ja. Det tror jeg.
Far er vred! Far er vred!
- Din skiderik. - Faldt jeg i søvn?
Nej, ikke foran Iris.
Hvad ved vi?
Jeg hjælper med at finde Helle.
Safe Haven findes ikke.
Ikke for alle.
Jeg er ked af at oplyse Dem om, at vi har haft et sikkerhedsbrud.
Jeg sendte bud efter dig, hr. Dominic.
Tror du stadig, jeg er din kæledægge efter det, vi har været igennem?
Efter Loftet,
efter det du gjorde ved min krop.
Du var spion. Du blev opdaget.
Hvad troede du, der ville ske?
Præcis, hvad der skete.
Alle steder.
Du er altså blevet informeret.
Jeg så Tophers ansigt.
Det var næsten billetprisen værd.
Og jeg gik mig en lille tur uden for.
Det var ikke en god idé.
Jeg løb ind i en mand... Forretningsmand. Flot jakkesæt.
Det er moderne med tre knapper igen.
Hvem havde forudset det?
Manden bad om hjælp til at finde sin mor,
og om jeg ville lege prinsesse med ham.
Sagde, han ikke ville bryde sig om børnehaven, fordi der var drenge.
Så jeg tænker:
"Du godeste, nogle forskruede tosser har indpræget denne stakkels fyr,
"men nej, måske tager jeg fejl."
Måske havde dette fjols set, hvad der var på vej og tænkt:
"Jeg kan være, lige den jeg vil."
Det var det, hele projektet handlede om, ikke?
At give folk, hvad de ville have. Nej, hvad de havde brug for.
Alle har brug for at komme væk. At komme ud af deres liv.
De ting, de ikke kunne gøre, den pige, de ikke kunne få.
De prinsesser, de aldrig blev til.
Har jeg udeladt noget?
Kun vodkaen, gudskelov.
Hvordan føles det at lade verden gå under?
Måske kan man stoppe det.
Teknologien findes. Den kan ikke fjernes.
Der er en blokering, et værn mod imprægnering.
Har Topher en kur?
Det har Caroline.
Hvem af dem er Caroline?
- Denne vej? - Ja, lige frem.
En stor tallerken med kylling.
Der er ingen Caroline herinde. Som om, hun aldrig fandtes.
- Hun findes. - Men hvordan finder vi hende?
- Skal der noget derind? - Ja.
- Hvad? Hvad skal derind? - Det kan jeg ikke huske endnu.
- Hvor er min far? - Død.
Du burde være i sovekamrene med de andre.
Jeg vil ikke være sammen med dem. For meget snak gør hovedpinen værre.
- Tag nu bare den medicin. - Nej!
Nej. Hvis det er, hvad det vil sige at være mig, vil jeg hellere føle smerten.
Juliet havde endnu en af sine drømme i nat.
Vi var alle ombord på et skib denne gang, et gigantisk skib.
Selv hendes drømme er slørede.
Du skulle have set dem skabe sig overfor hende.
Hvad så? Går det dig på?
Håb virker nærmest ondt på nuværende tidspunkt.
De folk gør mig skør.
- Måske burde jeg bare gå over jorden. - Sig ikke sådan noget.
Du ved, hvor farligt det er.
Teknologien er blevet trådløs. Folk stjæler stadig kroppe, som de har lyst.
Du har ikke lyst til at ende som November.
Hvilken?
Det sikreste er, at klippe ledningerne til omverdenen og holde lav profil.
Lav profil.
Har vi nogensinde gjort andet?
Lad være.
Ja. Det er slut nu.
- Du bløder? - Ja.
Mit nye modermærke. Jeg fik Charlie til at lave det,
Jeg er Priya Tsetrang
så jeg altid ved, hvem jeg er.
Hvis jeg tror, jeg er en anden, må jeg konfrontere den væmmelige løgn.
Jeg vil vise dig noget.
Fra laboratoriet. Så lige meget hvad der sker, har vi en backup her.
Os alle, selv Caroline.
Nu kan du være dig selv igen.
Så længe, der er nogen til at føre os tilbage.
Hør, vi er kun tre nu.
Så det er på tide, du får en pistol.
- Jeg er bange for pistoler. - Jeg ved det. Det er en lille pistol.
Det eneste, man skal, er at sigte og trykke af.
Bare vær forsigtig, ikke?
Gammeldags. Hver af dem bærer på en hel personlighed, hvad?
Hvordan ved vi, hvilken en der er Caroline?
En efter en. Vi loader Whiskey op, og introducerer os.
Det må være surt. At vågne op en dag i en anden krop.
Du skulle bare vide.
Iris.
Du godeste.
- Dig? - Du dræbte dem alle sammen.
Det var virkelig ikke meningen.
I dræber alle, der er imprægneret. Fanatikere.
Vi har reddet dig. Griff reddede dig. Hele tiden...
Nem rolle at spille. Et dumt barn.
Jeg ved ikke, hvordan jeg landede i den her lille piges krop,
men den stol er min udvej.
- Vil du have Mag eller mig? - Mag, tak.
Jeg skal bruge Caroline eller Whiskey eller hvem som helst til at føre vej.
Undskyld, Zone. Du har været virkelig sød.
En smule nedladende, men...
Hvordan kunne du vide det?
Jeg så hr. Millers modermærke efter hans krop ramte jorden.
Hans navn var ikke Miller.
Jeg er ydmyg i bønnen og håber, at vi alle får mulighed for at gå udenfor.
Selvom det ikke bliver i morgen, så en eller anden dag.
Jeg er ydmyg i bønnen. Jeg er taknemmelig for mine minder.
Jeg prøvede at give ham haloperidol, men han vil ikke tage det uden dig.
Okay. Tak, dr. Saunders. Det er en af hans dårlige dage.
- Der var du. - Undskyld. Jeg var i bedekreds.
Kom her. Jeg skal... Jeg skal sige noget til dig.
Okay.
Ultra-infrasoniske sendere. Man behøver ikke en oversætter,
når man taler direkte til hjernen.
Har du fået noget at spise i dag?
Nej, nej, nej.
Og det var kun et telefonopkald.
Et robotopkald til en by. Det er alt, hvad der skal til.
En hel hær på et øjeblik
i enhver regerings hænder, og bom. Vi bombarderede.
Millioner, programmeret til at dræbe alle, der slet ikke er programmeret til at dræbe.
Og så har krigen to sider,
dem som tog telefonen, og dem som ikke gjorde.
Lad være med at tage telefonen. Lov mig, at du ikke tager telefonen.
Det lover jeg, søde.
Jeg kan læse højt for dig. Kunne du tænke dig det?
Hvad er værst? At tage telefonen, eller ikke at tage telefonen?
Jeg ved det ikke.
Det er et interessant spørgsmål.
En hel hær på et øjeblik.
Det er det eneste, der skal til.
Det er fantastisk. Så fantastisk.
Hvorfor tænkte jeg ikke på det?
Tænkte jeg på det?
Gjorde jeg?
Du godeste.
Du godeste. Du godeste.
Hvis jeg tror, jeg kan løse det, er det så nysgerrighed eller arrogance?
Du godeste.
Jeg ved, hvad jeg ved. Jeg ved, hvad jeg ved.
- Jeg ved, hvad jeg ved. - Det i orden.
Det er i orden.
Jeg ved, hvad jeg ved.
Rum.
Hjem, kære hjem.
Godt at se lægen tilbage i huset.
Det forventede jeg ikke, efter de ordnede dit ansigt.
- Hvordan er det sket? - Lang historie.
Det bliver svært at få alle ind i lejren.
- Teknologien, de har brug for, rejser ikke. - Så virker det.
Ingen er blevet indpræget der.
Det kan vi takke Alpha for.
Jeg er overrasket over at se dig og Paul sammen.
Det er heller ikke helt klart endnu, men han beskytter mig.
Hør, Topher skal sætte mig i den stol.
Lav en backup af mig på et drev. En fysisk kopi.
Topher går ikke derop længere.
Jeg kan gøre det for dig. Kopierer du dig selv?
Hvis der skulle ske mig noget.
Jeg ved præcis, hvor vi skal hen.
Det skal holdes hemmeligt nu, men en dag er der måske en anden, der skal vide det.
- Hvordan ved de, hvor de skal lede? - Det arbejder jeg på.
Når vi når overfladen, er der ikke tid til beklagelse over, at det er anderledes.
Det er anderledes.
Hold jeg tæt på personen foran jer og vær klar med jeres våben.
En uden for denne gruppe...
Er du kommet for at redde de uskyldige lam?
De er ikke lam, DeWitt. Det har jeg vist nævnt før.
Hvad med resten af os, Caroline?
Redder du også os? Eller er du kommet for at dræbe os?
Kan du give mig en grund til ikke at gøre det?
Jeg vil ikke trygle dig.
Du har truffet din beslutning.
Ja, det har jeg.
- Caroline? - Ja.
Fedt, puberteten begyndt på ny.
- Hvor mange har vi? - Du ser på dem.
- Hvilket år er det? - 2019.
Nitten...
Dr. Saunders, tænk, at du holdt ud.
Jeg hedder Whiskey.
Nå, tak, Whiskey, fordi du hjalp dem med at finde mig.
- Var jeg ved mit bedste? - Bedre.
Kendte du hende før?
Jeg sagde, hvis hun blev, ville hun blive skør.
Hun besluttede vel, det var bedre.
- Men du fandt en kur? - Ja.
- Hvor er Helle? - Er det det, de kalder det?
Langt væk.
Det er vores snubletråd. Nogen har trængt sig ind, kom så.
- Kom med mig, Whiskey. - Jeg bliver nødt til at vente.
- Kom med os. Slagterne kommer. - Jeg bliver nødt til at vente her.
- De dræber dig. - Jeg bliver nødt til at vente.
Denne vej. Elevatorskakten.
Mag, dig først. Jeg holder dem hen.
Jeg er lige bag dig.
De troede virkelig, de hjalp, hvad?
Gav folk, hvad de havde brug for.
- Er det her, hvad vi havde brug for? - Nej.
Børn legede med tændstikker, og de brændte huset ned.
Jeg håber, vi finder mig i live.
Danish